Hallå?
Är det någon här? Hjälp!
Hjälp!
Hallå?
- Hur är det i vattnet? - Iskallt, men det är det värt.
- Jen... - Du är snygg.
- Han verkar ta det bra. - Han håller skenet uppe.
Och du?
Jag är nog lite avtrubbad.
Men du hade rätt, det var dags.
Det är dags att du får lite färg.
Det är lite kallt!
Sam, du borde hoppa i!
- Vad händer? - Ta din ryggsäck, vi ska gå upp på berget.
Nu kör vi, grabben.
Wow.
Ja.
Du, Sam!
Kom, jag vill visa dig något.
Vad är det, då?
En geocache. Folk lämnar saker i den som andra ska hitta.
- Visst är det häftigt? - Visst.
Din pappa tyckte det. Han lämnade den här i den åt mig.
- Vad töntigt. - Din pappa var en tönt.
Det funkade, i alla fall. Jag tog med mig den här åt honom.
Jag ska lämna den här åt honom. Det var hans favorit.
Tänk att någon tar sig hit upp, trötta och törstiga. Så väntar den här på dem.
- Det vore bästa ölen någonsin. - Det vore den värsta ölen.
- Den blir ju varm. - Du, den är ju symbolisk.
Sen när vet du så mycket om öl?
- Vill du behålla den? - Kan jag bara ta den?
Någon ville att du skulle ha den.
Din pappa hade varit så stolt över att vi tog oss upp helskinnade.
Är du beredd, gubben?
Ja, jag är beredd.
- Vad är det? - På telefonen får man ledtrådar.
- Det låter som fusk. - Får jag använda Jens telefon?
Menar du nödtelefonen som är för nödsituationer?
- Det är ett sudoku-nödfall. - Jag har hört att de är allvarliga.
- Bara en kvart! - Nu räcker det, Sam.
- Papper är bara skit! - Ursäkta?
Kan vi prata?
Jag vet att du börjar bli äldre. När vissa pojkar kommer upp i en viss ålder -
- så slutar de att gilla choklad.
Jag har riktigt fina schweiziska grejor som behöver ätas upp.
- Klarar du det, tror du? - Jag är rätt man för jobbet.
- Vad säger man? - Tack, Jen.
Jag har något gott åt dig med.
Det är inte mycket.
Då ska vi se var de är.
- Har du burit dem ända hit? - Minns du vinet från din 30-årsdag?
- Jag hade hjälpt till att bära. - Ja, men jag ville överraska dig.
Vad säger man, mamma?
- Tack, Jen! - Varsågod. Vi öppnar båda två.
- Dela med dig. - Jag ska. Så mycket älskar jag dig.
- Är det allt? - Nästan allt. Det är så sorgligt.
Jag skulle ha tagit med mig tre.
Överraskningen är slut.
Så gott.
Vadå? Varför tittar du på mig sådär?
Tack.
Vi hade inte tagit oss hit upp utan dig. Inte en chans.
Kom igen, du hade gjort samma sak för mig.
- Om jag hade haft en make. - Och han blev sjuk och dog.
- Fan också. - Vadå?
Jag glömde att ringa upp advokaten innan vi åkte.
Jag har så mycket att göra.
Huset är ett bombnedslag, jag har inte tvättat sen...
Jag önskar att jag kunde ta ledigt en vecka till, men det går inte.
Du är inte ensam. Jag kan hjälpa till.
- Sam kan hjälpa till. - Barn kan inte betala räkningar.
Och Michael är borta.
Sam kommer att växa upp utan pappa.
Det tomrummet kan jag inte fylla.
- Du, det är okej. - Det är inte okej. Det är inte okej.
Du måste inte göra allt. Du måste inte veta allt.
Jag är så rädd.
Jag är inte redo.
Jag är inte redo! Jag är inte det!
Jag är verkligen inte redo än!
Så det du menar -
- att det är dags att röka jointen?
- Allvarligt? - Som cancer.
Det kanske var lite för tidigt, men jag är gravallvarlig.
- Det är inte roligt. - Nej.
Men vi måste röka den nu.
Sam sover. Kom igen, det blir som förr.
Okej, jag hämtar en tjocktröja.
Tyst nu.
Nej, du har fel. Courtney Mitchell hade en Jetta.
- Stacey Mitchell hade en vit cab. - Ja.
Det stod "topless" på hennes registreringsskylt.
Den slampan. Hon var ju det.
Ja, det var hon.
Du låg ju med deras bror. Vad hette han?
Från kemin i tvåan.
- Dave? - Dave. David Mitchell.
Jag minns den killen. Du brukade skriva hans namn i handflatan.
Det skulle ge mig första tjing.
Där duckade du för en kula. En väldigt liten kula.
Varsågod.
- Du kommer att gilla att vara singel igen. - Det är för tidigt.
Det är bättre nu, det finns appar nu.
Gud, du måste veta var gränsen går.
Jaså? Förlåt.
Gud, det är så fantastiskt här ute.
- Det är så rofyllt. - Ja.
Jag önskar att jag hade lite jävla ostbågar.
Jag är allvarlig.
Vänta lite. Det finns en chokladkaka kvar.
Jag vill ha den. Jag tänker ta den. Jag tar den.
Vänta, jag följer med. Sam blir så arg på mig.
Livet är inte rättvist. Kom.
- Varför är godiset så långt bort? - På grund av björnarna.
- Du sa att det inte fanns några här uppe. - Jag är 80 procent säker på det.
80?
Där är den.
Jävlar.
Herr kaka.
Var är du?
- Jen, jag ser inte herr kaka. - Får jag titta?
- Fan också. - Herregud.
Vad fan är det där?
- Jag går och tittar till Sammy. - Ja, gör det.
Hallå?
- Jävlar! - Förlåt!
- Jag tog med mig pepparsprej mot björnar. - Jag vet vad det är.
- Var det dumt? - Nej, men det är starkt, så var försiktig.
- Gud, vad den stinker. - Den har nog stått där ett tag.
- Ska vi öppna den? - Visst, gör det.
- Jag vill inte röra den. - Inte jag heller.
Vi sticker bara. Gräset gör oss paranoida.
- Vi sticker. - Okej.
Sam?
- Sam? - Här ute.
God morgon.
- Sover Jen fortfarande? - Nej.
- Vart tog du och Jen vägen igår kväll? - Vad menar du?
Jag hörde att ni gick iväg och kom tillbaka.
Vi tog en promenad och pratade.
Om pappa?
Om gamla tider och fina minnen.
- Röker du? - Va?
Nej, självklart inte. Hurså?
Gjorde pappa det?
Om pappa rökte? Varför frågar du det?
Röker du?
Nej, mamma.
God morgon.
Ryggsäcken är borta.
- Det var mitt lugna, sköna bajsande. - Kan du vara lite allvarlig?
- Tror du att det var någon här igår kväll? - Det är möjligt. Vi äger inte skogen.
Någon kanske kom hit för att slå läger och lämnade grejorna för att skita.
- Sedan såg de oss och gick vidare. - Tror du att de såg oss?
Jag menade inte så. Ja, de kanske såg oss, men de lät oss vara.
Du jagar upp dig.
Vi går och packar och kommer iväg.
- Vad? - Det är inte roligt.
Du är så söt när du är rädd.
Vänta på mig.
- Sam, kan du släcka elden? - Okej.
- Sam, vad gör du? Sluta! - Jag släcker elden.
- Det är vårt dricksvatten. - Hur tänkte du, gubben?
Ingen sa vilket vatten jag skulle använda. Varför skriker du?
Det här är allvarligt.
- Jag sa förlåt! - Det är ingen fara. Vi får väl...
Vi fyller på vid sjön genom vattenfiltret ikväll.
Gubben!
Fan också.
- Se upp. - Kan vi stanna till en stund?
- Vad är det? - Jag är lite yr. Det är nog solen.
Alkohol och höga höjder är en dålig kombination.
Sätt dig.
Kolla, det är den där killen jag såg.
Va?
- När då? - Igår.
- Varför sa du ingenting? - Jag vet inte.
- Är något fel? - Vi hittade en...
- Hittade vadå? - Ingenting, gubben. Bry dig inte om det.
Han ser ut som en trollkarl.
Var har han tältet?
- Sätt dig hos mig, gubben. Ät något. - Jag är inte hungrig.
- Kom och sätt dig hos mig ändå. - Varför det?
Strunt samma.
- Han har inte vidare bråttom, va? - Ni är konstiga.
- Vi sticker och lämnar killen bakom oss. - Okej. Kom nu, Sam.
- Blåsa? - Sten.
Jävlar.
- Är det samma... - Ja, det är samma kille.
- Vilken skum snubbe. - Sätt på dig kängan igen.
Hallå!
Hur är läget? Vilken vacker dag, va?
- Vad är det med den där jäveln? - Han kanske inte pratar engelska.
- Snälla, kan vi gå nu? - Ja.
Kom nu, gubben. Vi äter senare.
- Vad i helvete? Jag pratar med honom. - Nej, Jen! Kom igen!
- Vi går och pratar med honom allihop. - Nej, Sam.
- Är ni rädda? - Nej, det är inget sånt.
- Vi vill bara att han passerar oss. - För att han är konstig?
Jag har en idé. Börja följa stigen.
- Gå. - Öka takten, gubben.
Okej.
Han sitter bara där.
Han är borta. Okej.
- Jag trodde att vi var där. Inte? - Jag tror...
- Ska jag tända en brasa? - Inte inatt, Sam.
- Varför inte? - Vi vill komma igång tidigt imorgon.
Håller vi samma tempo imorgon så sparar vi lite tid på vandringen tillbaka.
Hur låter det att komma hem tidigt -
- sova i våra egna sängar och beställa pizza?
Igår pratade han bara om att komma tillbaka till civilisationen och SMS: a.
- Sam, jorden anropar. - Ska vi flytta?
Nej, varför skulle vi göra det?
- Jag är trött på huset. - Är du trött på det? Det är ju vårt hem.
- Där vi har alla våra minnen. - Precis min poäng.
Men gubben... Alla är väl inte sorgliga?
De jag tänker på är det.
Det kommer inte alltid att vara så.
Sägs det, i alla fall.
- Vad är det med din hand? - Bara en dum sticka.
- Vad gör du, gubben? - Pappas kniv har en pincett.
- Okej, låt Jen göra det. - Nej, vänta. Det är okej.
- Det kan svida lite. Förlåt. - Det är okej, fortsätt.
- Så. - Tack, doktorn. Det var mycket proffsigt.
- Goda patientrelationer är en konst i sig. - Va? Var har du hört det?
Farfar sa det jämt.
Han är en sån gentleman.
Jag vet inte vad jag ska säga till honom.
Jag tror att det är normalt.
- Ni lider båda två och hanterar det olika. - Jag önskar bara att han lyssnade på mig.
Du kanske ska inkludera honom mer?
Var ärlig mot honom.
Är jag inte ärlig mot honom?
Du är överbeskyddande, Abs. Han är 13. Han klarar att du berättar saker för honom.
Var kom det ifrån?
Du bad mig om råd.
Vi kan prata om uppfostran när du har barn.
Jag har funderat på att skaffa barn.
Va? Menar du allvar?
Ja, jag har funderat på det.
Jag ville inte ta upp det, för det är inte därför vi är här.
- När då? Har du träffat någon? - Nej.
- Ska du skaffa en donator? - Jag vet inte. Ta det lugnt.
Jag måste gå till läkaren och ta prover.
- Tycker du att det är en bra idé? - Det är en jättebra idé.
Du blir en fantastisk mamma. Du är så bra med Sam, dig lyssnar han på.
- Han är tonåring, de föds inte såna. - Nej, det gör de inte.
Michael och jag pratade om att skaffa ett barn till innan han blev sjuk.
- Det här blir bättre. - Jaha.
Jag byter blöjor och du skämmer bort honom.
Åh, Jen. Kom, jag vill ha en kram.
Nja, jag vet inte.
Men vi får se.
Vi får se. Det ger mig något att se fram emot.
Du kommer att bli tjock. Äntligen.
Sam?
Jen?
Jen!
- Jen är inte i sitt tält, älskling. - Hon kanske behövde kissa.
Jen!
Jennifer!
Jen!
Jen! Jen!
Jen!
Jen! Jen!
Jen...
Jen!
- Hittat något? - Nej.
Hämta maten. Vi äter lite snabbt och packar ihop.
Ska vi sticka? Jen, då?
- Vi hämtar hjälp. - Vi kan inte lämna kvar henne!
Vad ska vi göra, Sam? Samuel, jag är din mor och nu lyssnar du på mig.
Vi kommer tillbaka och hittar Jen med hjälp, men nu måste jag få dig ur skogen.
Det hade Jen sagt åt oss att göra.
Hämta maten.
Mamma.
Herregud. Alltihop?
Vad ska vi göra?
Vi måste lämna leden.
- Det sa pappa att man aldrig ska göra. - Pappa blev aldrig förföljd av...
- Av vad? - Du, Sammy...
Vi klarar inte tre dagar utan mat, så vi måste hitta hjälp.
En skogvaktare, någon med en bil, eller...
Det ligger en camping vid sjön. Lämnar vi leden så är det bara några kilometer dit.
- Hinner vi dit till ikväll? - Om vi skyndar oss.
Mamma. Mamma, jag är jättehungrig.
Jag vet, gubben. Jag med, jag är ledsen.
Kom, se inte tillbaka.
Vad är det?
- Mamma! - Jag tror att det kommer att regna.
Vi måste söka skydd.
Ingen fara, gubben. Vi klarar det, men vi blir kvar här en natt till.
- Jag är ledsen. - Snälla, sluta säga så.
Herregud.
Herregud!
Vad har du gjort med henne?
Vad vill du?
Lämna oss ifred! Hör du det? Lämna oss ifred!
Var är pappas kniv? Stanna här.
- Mamma. Sluta, mamma! - Vad? Vad är det?
Det räcker bara till en gång! Läs instruktionerna!
Skojar du?
Mamma, han är borta. Han försvann bland träden.
Spring du, din skithög!
Kom.
Jag tror inte att du använde upp allt.
- Vad tror du att han har gjort med henne? - Jag vet inte, Sammy.
- Om du måste gissa. - Jag vill inte gissa.
Han tog henne, eller hur?
Han tog henne och dödade henne förmodligen.
- Eller värre. - Vad är värre än att han dödade henne?
Titta.
Här lämnade vi leden. Vi tog oss hit, kanske lite längre.
Vi har bara det här kvar. Det är kanske en dags vandring till campingplatsen.
- Okej. - Okej?
När vi kommer över krönet bör vi se sjön där campingplatsen ligger.
Campingplatsen är vårt mål, det är där vi hittar hjälp.
- Är du säker? - Ja.
Sammy, du måste lova att vad som än händer så tar du dig till sjön.
- Vi får sova i skift om han återvänder. - Nej, gubben. Du behöver sova.
- Jag tar första skiftet. - Nej, Sammy. Det är ingen bra idé.
- Varför inte? - Vad gör du om han dyker upp?
Vad gör du?
- Gubben, det är ingen bra idé. - Kalla mig inte det.
- Jag är inget småbarn. - Du är inte stor heller.
Vuxen. Det heter vuxen. Du ser mig som ett värdelöst barn. Så jävla taskigt.
- Vårda ditt språk. - Jävla, jävla, jävla!
Du har inte frågat vad jag tycker att vi ska göra. Så jävla taskigt.
Du frågade inte om jag ville åka bort. Du sa inte att pappa var sjuk.
Jag fick veta det genom doktorns meddelande. Vet du vad jag tycker om det?
- Sluta, Sammy. - Det är så jävla taskigt!
Håll käften. Sitt ner.
Sätt dig. Jag håller vakt inatt, så är det bara.
Visst, men jag håller också vakt.
Vi kan hålla oss vakna båda två, men jag tycker att det verkar korkat.
Mamma?
Mamma!
Mamma?
Mamma! Mamma. Mamma, vakna.
Vakna, mamma. Mamma! Vakna, snälla mamma. Vi måste härifrån.
Mamma!
Nej, nej, nej... Sammy!
Mamma? Mamma, är du här?
Mamma!
Mamma, var är du? Mamma!
Mamma! Mamma, var är du?
Mamma!
Sjön.
Hallå!
Är det någon här? Hjälp!
Hjälp!
Hallå?
Hallå!
Du, ditt rövhål!
Mamma!
- Mamma! - Sam? Sam!
Förlåt!
- Jag köpte oss tid, jag använde alltihop. - Åh, Sam...
- Vad är det? - Vad är campingplatsen?
Jag hade fel. Det är ingen där.
Har jag rätt, så kan vi följa den här leden till vägen.
Men inte till ikväll och inte när han förföljer oss.
Vad?
Du är så lik din pappa just nu.
Vad hade han gjort om han var här?
Din far flydde aldrig från något.
Du!
Varför? Varför? Varför?
- Sammy! Sammy! Sammy! - Varför? Varför? Varför?
- Släpp mig! - Det räcker nu.
Det är ingen fara.
Mamma.
Nu åker vi hem.
Det verkar som att vi får gå.
Ja, gubben. Jag antar det.
Översättning: Emil P.W.S Holmgren